2
![]() |
|
![]() |
Saul Bellow![]() ![]() Americký milionář Henderson prodělává v tomto ironicky laděném románu hlubokou životní krizi. Hlas v jeho srdci, který se neustále dožaduje já chci, já chci a nikdy není spokojen, nakonec Hendersona dožene až mezi primitivní kmeny do nitra rovníkové Afriky, kde hrdina dospěje k poznání sebe sama a znovu najde chuť žít. |
![zapln-light](images/zapln-light.gif)
Dobrodružství Augieho Marche (60%), Herzog (87%), Humboldtův dar (96%), Oběť (95%), Oběti zlomeného srdce, Planeta pana Samlera, Realista (37%), Sebrané povídky I., Sebrané povídky II., Spojka Bellarosa
![zapln-light](images/zapln-light.gif)
Žádná nabídka k prodeji. Chcete knihu prodat? Přidejte novou nabídku!
Sháníte tento titul? Vložte novou poptávku!
Sháníte tu to knihu? Chcete ji prodat? Zaregistrujte se a vložte svůj inzerát!
![zapln-light](images/zapln-light.gif)
CocoBounty (88%)
![přidáno](images/icon_datum.gif)
Od Saula Bellowa už jsem přečetl Herzoga a Humboldtův dar, proto jsem očekával něco podobného. Tedy příběh bohatého úspěšného žida, který se na stará kolena zbavuje všech konvencí a klišé ve svém životě, prokládaný filosofickou masáží. Proto mě překvapilo, že Henderson, král deště má nejen odlišné ústřední téma než ostatní knihy Bellowa, ale i jiný styl vyprávění.
Už jen hlavní hrdina románu. Jedná se o zbohatlického balíka, který sice prošel prestižní školou a je celkem inteligentní, ovšem svého vzdělání si neváží stejně jako svého života. Místo aby své dědictví nějak pozitivně využil, tak hýří, na svém pozemku volně chová prasata a fláká se. Není tedy divu, že se mu po padesátce zdá život prázdný a samotného ho začne štvát jeho zlá a zatrpklá povaha.
Je zajímavé, že po jeho odletu do Afriky je v zásadě pořád stejný, ovšem na místní lidi působí zcela jinak a vždy si ihned vyslouží úctu. V tu chvíli mě napadlo, že vlastně Henderson není zlý, ale jeho chování tak v určitém prostředí může působit. Jedná se o něco podobného, jako když cizinec přijede do jiné země, chová se jako doma, kde je vážený, ale pro místní obyvatele je jeho chování nepřijatelné. V případě Hendersona jde však o paradoxní variantu.
Jako vrchol románu pak působí rozhovory mezi Hnedersonem a králem Dahfem. Kdybych nevěděl, že se odehrává někde v Africe okolo rovníku, myslel bych si, že se spolu baví dva filosofové kdesi na akademické půdě nebo v kavárně. O to je pak ten kontrast mezi konzumní a ještě vzácně svobodnou společností v Africe. Navíc mě překvapilo, že v padesátých letech ještě v Africe existovali samostatné fungující vesnice v rámci tisíců lidí. Pak, že si za své problémy Afričané mohou sami . . . Skvělá je i králova psychologická terapie, kdy se snaží Hendersona vyléčit skrze proměnu v lva. Ty scény si budu dlouho pamatovat.
Konec už je sice slabší, ale přesto knihu hodnotím kladně a musím říct, že mě Saul ani napotřetí nezklamal!
Už jen hlavní hrdina románu. Jedná se o zbohatlického balíka, který sice prošel prestižní školou a je celkem inteligentní, ovšem svého vzdělání si neváží stejně jako svého života. Místo aby své dědictví nějak pozitivně využil, tak hýří, na svém pozemku volně chová prasata a fláká se. Není tedy divu, že se mu po padesátce zdá život prázdný a samotného ho začne štvát jeho zlá a zatrpklá povaha.
Je zajímavé, že po jeho odletu do Afriky je v zásadě pořád stejný, ovšem na místní lidi působí zcela jinak a vždy si ihned vyslouží úctu. V tu chvíli mě napadlo, že vlastně Henderson není zlý, ale jeho chování tak v určitém prostředí může působit. Jedná se o něco podobného, jako když cizinec přijede do jiné země, chová se jako doma, kde je vážený, ale pro místní obyvatele je jeho chování nepřijatelné. V případě Hendersona jde však o paradoxní variantu.
Jako vrchol románu pak působí rozhovory mezi Hnedersonem a králem Dahfem. Kdybych nevěděl, že se odehrává někde v Africe okolo rovníku, myslel bych si, že se spolu baví dva filosofové kdesi na akademické půdě nebo v kavárně. O to je pak ten kontrast mezi konzumní a ještě vzácně svobodnou společností v Africe. Navíc mě překvapilo, že v padesátých letech ještě v Africe existovali samostatné fungující vesnice v rámci tisíců lidí. Pak, že si za své problémy Afričané mohou sami . . . Skvělá je i králova psychologická terapie, kdy se snaží Hendersona vyléčit skrze proměnu v lva. Ty scény si budu dlouho pamatovat.
Konec už je sice slabší, ale přesto knihu hodnotím kladně a musím říct, že mě Saul ani napotřetí nezklamal!
Pokud chcete vložit komentář, musíte se přihlásit.