2
![]() |
|
![]() |
Joanna Kavenna![]() ![]() Co mají společného zneuznaný lékař, nastávající matka, autor bestselleru a rebelové na útěku? V novém románu Joanny Kavenny Zrození lásky je to různě silný a vyprofilovaný vztah k rození dětí a neoddiskutovatelnému významu tohoto momentu v lidském životě. Ve čtyřech paralelních příbězích hrají plodnost, těhotenství, porody a porodnice ústřední roli, přestože převažují mužské postavy a děj se odehrává od 19. století až do ne příliš vzdálené budoucnosti. Autorka formou povídkového eseje zkoumá hranice emocí propukajících v mezních okamžicích, s citem a do hloubky pátrá v lidských duších, klade si řadu otázek a přináší jen málo odpovědí - zato spoustu lásky. Její nová kniha ani zdaleka nepatří do rukou jen ženám; dotýká se totiž celé lidské existence. Joanna Kavenna (1974) je autorkou tří knih. The Ice Museum (Ledové muzeum, 2005) originálním způsobem kombinuje prvky cestopisu s literární kritikou a studiem severských mýtů. Za román Ostuda ostudná (The Inglorious, 2008, Kniha Zlín 2011), mapující v směšnohrdinském duchu příběh zhroucení úspěšné moderní ženy, získala Orange Award pro nové objevy za rok 2008. Třetí titul a druhý román, Zrození lásky (The Birth of Love, 2010) začala psát v době, kdy byla těhotná se svým druhým dítětem a zamýšlela se nejen nad obrovskými změnami vnímání během těhotenství, ale také nad prožíváním příchodu dítěte na svět v ženském a mužském světě. Kavenna žije s partnerem a dvěma malými dětmi v britském Lake District a kromě romanopisectví také píše o literatuře např. do Guardianu, London Review of Books, The International Herald Tribune či The New York Times. Originální název: The Birth of Love
Počet stran: 318
|
![zapln-light](images/zapln-light.gif)
Ostuda Ostudná (70%)
![zapln-light](images/zapln-light.gif)
Žádná nabídka k prodeji. Chcete knihu prodat? Přidejte novou nabídku!
Sháníte tento titul? Vložte novou poptávku!
Sháníte tu to knihu? Chcete ji prodat? Zaregistrujte se a vložte svůj inzerát!
![zapln-light](images/zapln-light.gif)
fauxthum (25%)
![přidáno](images/icon_datum.gif)
Banalita nafouklá na 300 stran. Kniha navíc nápadně připomíná koncept Atlasu mraků, nicméně působí v tomto směru dosti bezradně - příběhy nejsou propojeny ničím víc, než vágně vyjádřeným, ale neustále omílaným patosem zrození-života-lásky a jakýmsi anticivilizačním étosem. Autorka si dokonce vypůjčuje otřepané prvky z dystopických světů, nedostatek invence či fantazie ji však zřejmě neumožňuje v tomto směru vytvořit nic zajímavého. Nejautentičtěji a zároveň nejlépe je popsaná část Brigity očekávající v bolestivých kontrakcích svůj porod. Je zřejmé, že autorka se zde vypsala z vlastních zážitků - bohužel to celý text nikam dál neposunuje. Celou knihu bych si dovolil shrnout citátem ze závěru: "Doufala, že tlačí..."
Pokud chcete vložit komentář, musíte se přihlásit.